DIGITALNA ARHIVA ŠUMARSKOG LISTA
prilagođeno pretraživanje po punom tekstu
ŠUMARSKI LIST 5/1907 str. 4 <-- 4 --> PDF |
— 162 — Trieslovine ne možemo ni danas još na znanstvenoj osnovci definovati, jer ne spadaju u jednu kem. grupu; sve su doduše aromati^ki spojevi, ali sa laznim brojem ciklusa i vrlo heterogenih svojstfva; zajednička im bitna svojstva jesu kombinacija fiziološko-fizikalno-kemijska. To su biljevne tvari Btezljiva okusa, koje kelj talože i životinjsku kožu stroje, a sa željeznim solima potamnjuju do crna. Najosnovanija razdioba je svakako bar u principu Hlasi wetzova (Wlen Akad. 55-575; -^ti- Ch. 143´29i) u tanogene (arom. di-itri-oksikiseliae), tanoide (anhidrite, oksidacione, i kondenzacione produkte tanogena)i glukc tanoide (spojeve tanoida sa sladorima), ali nas ona ne može posve zadovoljiti, jer njeka tjelesa tako definovanih kem. grupa ne pokazuju „svojstva trieslovina", a njeke „trieslovine" ne možemo u te grupe uvrstiti. Razdioba u takove, koje željezom pomodruju i one koje pezeleajuju (Eissfeld), ne znači ništa izvjestna, jer njeke n. p. sa ferosulfatom pozelene a sa acetatom pomodre (Cavallius), a slično je i sa mnogim drugim „karakternim svojstvima" raznih vrsti trieslovina, dok je bar s biološkog gledišta opravdana razdioba u fiziološke i patološke (W a g n e r J. pr. Ch. 99*294), a spominjem ju za to, jer je suglasna sa tehnološkom u „strojive" i „nestrojive". Ta je razdioba i s kem. gledišta zanimiva, jer fiziološke, strojive daju suhom destilacijom pirokatehin (dioksibeuzol) druge pirogalol (trioksibenzol) uz CO2. I grijanjem sa razredj. kiselinama pak i uplivom fermenata nalazimo takodjer razlika: patološke (nestrojive) daju galovu (trioksibenzojevu) kiselinu, prve pako ne (Etti, BB. 1881-1826)´ Oksidacioni produkti trieslovina razuog poriekla vrlo su različiti, pak ne daju osnova za racionalnu razdiobu, Vanredno je obsežna literatura o trieslovinama i mnogo prvaka naše nauke se njima bavilo — ali nestalnost trieslovina i nesposobnost za kristalizaciju onemogučuju pripremu u dovoljnoj čistoći i Uzrokuju mnogobrojna protuslovja u nalazima, još brojnija u muienjima. Tekar Hlasiwet z (An, Ch. 143*293) mogao je ustanoivti za najviše proučavanu patološku, a bez sumnje najvažniju |